Jeg forstår ikke, hvordan De har kunnet gøre dette mod min mand.
-Jeg beklager. -Beklager?
-Han ligner en klovn! -Jeg er lige så chokeret som Dem.
Det vil få konsekvenser, mr Tovar.
Vent og se.
-Jesus, Maria og Josef. -Godmorgen, mr Tovar.
Mr Block ligner et fjols. Hvad tænkte du på?
Jeg prøvede at få ham til at se pæn ud.
-Hvad? -Yngre.
Mr Block var ikke ung, pæn eller tynd.
Det ændrer en smule farve i ansigtet ikke på.
Det er jeg ked af.
Vores job er at få den afdøde til at se pæn ud for familien.
Jeg har meget at tænke på-
-og du gør det ikke nemmere.
De første øjenvidner-
-var skrækslagne og usammenhængende.
-Tante Lou? -Godmorgen.
-Har du et øjeblik? -Altid til dig, Junior.
Jeg har fået nok af den pige.
-Gik begravelsen ikke godt? -Nej.
DyeAnne gjorde den afdøde klar.
Men mrs Block var ikke tilfreds.
-Er det tredje gang? -Tja... Ja.
Okay, jeg siger DyeAnne op. Lad som om du ikke ved noget.
-Jeg har for meget at tænke på. -Selvfølgelig har du det.
Tak.
Mr og mrs Del Amo venter. Og jeg har arrangeret en jobsamtale med en pige.
-To møder? -Hun er uddannet bedemand.
Du bør møde hende. Hun er sød og smart.
Jeg ved, at hun ikke kan erstatte Bobby Kimball.
Men hvis du kan lide hende, kan hun overtage Bobbys arbejde.
-Pitt Institute? -Ja, P.I.M.S.
I har vel ikke diskuteret løn?
Okay. Ikke flere møder i denne uge, okay?
Computeren siger...
...nej.
Jeg skal undersøge en ting.
Giv mr og mrs Del Amo en kop kaffe til og et ugeblad.
-Det ved du, at jeg vil. -Tak.
-...vil vi danne os et overblik. -Tak, politimester.
Jeg er Bill Cardill, WIIC, TV 11-nyhederne.
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Jeg er lige begyndt. -Hvis bil er det, Russ?
Jeg ville fortælle dig det. En fyr kom forbi...
Werner Gottshok Kirkegårdsinspektør
-Sagde han noget? -Han ville bare se sig omkring.
-Og det lod du ham gøre? -Han så officiel ud.
-Han var fra det offentlige. -Hvor gik han hen?
-Kirkegården, vil jeg tro. -Pis!
Russ, sørg for, at buret er låst!
Det skal jeg nok, Gerald.
Der er jo ingen, der går sin vej.
Hjælp mig. Hjælp mig.
Jeg er ked af det, mr Gottshok. Det er jeg virkelig.
-Hvad...? -Det var ikke meningen.
Ingen leverancer. Det har jeg jo sagt!
Stop, stop!
-Fandt du ham? -Ja, jeg har ordnet det.
-Ingen leverancer. -Men de er...
Jeg ved, hvem de er. Fortæl dem det.
Han siger, at I skal køre igen.
Hvorfor er der blod på spaden?
Gnavere. Glem spaden, Russ.
Har du ladet døren stå åben i dag?
Nej... Ja, i nogle minutter.
Mens jeg hentede noget at drikke.
Pis. Pis! Er døren låst nu?
-Ja. -Giv mig nøglerne.
Hvilken rolle spiller det? Den var kun åben i et par minutter.
Godmorgen. Jeg er Gerald Tovar, bedemand.
Francis Del Amo.
-Min kone, Honey. -Det er et pænt navn.
-Goddag, mr Tovar. -Hvordan har I det?
Jeg kan ikke klage.
Jeg er ked af det, men det er ikke tilladt at ryge her.
Hvad kan Tovar &amp; Søn hjælpe jer med?
Min far er på plejehjem, og han kan dø når som helst.
-Vi vil have en plan på plads. -En begravelsespakke.
Vi har adskillige. Vi kan se på udvalget af kister.
Vi har kister af stål, fiberglas, træ. Jeg foretrækker selv eg.
Vi ved ikke, hvad far vil have.
Men han har altid været meget...økonomisk.
Fedtet.
Jeg forstår.
Jeg kan ikke anbefale den, men vi har en stofbeklædt kiste.
Vi kalder den &quot;minimums-kisten&quot;.
En spånplade dækket med sort filt.
Værdig og valuta for pengene.
Mr Tovar, da vores far ikke har talt om det-
-og vi ikke ved, hvad han foretrækker-
-har vi tænkt...
Kremering.
Jeg forstår.
-Skræmte jeg jer? -Nej, det var ikke Dem.
Der skete noget på vejen. Vi standsede og talte med nogle mænd.
Chaufføren sagde, at de ikke var mænd, men derimod lig.
-Cristine... -Cristie.
Du har referencer, det er fint.
Må jeg spørge hvor du er blevet uddannet?
Her på jobbet, med min far.
Det var ikke planlagt. Det blev bare sådan.
Så du har overtaget familiefirmaet?
Ja. Min far arbejdede med lig sammen med sin far hjemme i Tjekkiet.
Jeg kan ikke udtale navnet på byen. Jeg er den første, der er født her.
-I er den eneste bedemand i byen? -Ja.
Ja, vi er de eneste på markedet.
Du kan begynde som lærling, hvis du vil have jobbet.
-Ja, tak! -Kan du begynde i dag?
-Ja, jeg kan begynde med det samme. -Godt.
Det er ikke et luksuriøst sted.
-Jeg vil kontrollere dit arbejde først. -Selvfølgelig.
I tilbyder også kremeringer, ikke sandt?
Vi har ikke... Vi har ikke så mange af dem.
Men vi har en ovn.
Tante Lou vil fortælle dig om lønnen. Den er ikke høj, men den er okay.
Lou giver dig en nøgle. Der er enkelte rum, du ikke får adgang til.
Tak, mr Tovar.
Kald mig Gerald.
Her er kølerummet.
Følg efter mig.
-...mænd der stjæler lig. -Hvorfor kører du sådan?
Vi kunne være blevet stoppet.
DyeAnne...
Det her er Cristine... Cristie Forrest.
Hej, jeg hedder DyeAnne.
Hej. Cristie. Diane?
DyeAnne, med et Y og et E.
DyeAnne har været hos os i tre måneder. Hun er også lærling.
Hun er ikke klar til balsameringer. I kan arbejde på mr Hadley sammen.
Jeg skal undersøge en ting. - DyeAnne, vis Cristie hvor tingene er.
Okay.
Efter afvaskningen masserer vi musklerne.
Det gør det lettere at balsamere dem.
Jeg har hørt, at han tog metamfetamin.
Han tog en overdosis.
Alle får den samme respekt når de kommer her.
-Fortsæt med hans biceps. -Jeg ved, hvordan man gør.
Undskyld.
Gerald sagde ikke, hvor du gik i skole.
Junior vil fyre mig.
Junior?
Jeg ved ikke, hvorfor jeg går op i det.
Arbejdstiden er sur.
Sene aftener, nye kunder?
Nej! Jeg elsker at arbejde alene.
Sent om natten.
Problemet er resten af tiden, om dagen, med andre mennesker.
Hej, Dye...
Undskyld, jeg troede at du var DyeAnne.
-Det er okay. Jeg hedder Cristie. -Det her er Cristie Forrest.
Den nye, assisterende bedemand.
-Hvor formelt. Jeg er lige begyndt. -Hyggeligt at møde dig.
Har du set Gerald?
Det er okay.
-Vi ses, DyeAnne. -Jeg sms&apos;er dig.
Godt at møde dig, Cristie.
-Tante Lou? -Den fortabte søn vender hjem.
Gerald.
Harold.
-Jeg burde vel være overrasket. -Wow.
Du ser anderledes ud.
Har du tabt dig?
Jeg vil lade jer to være alene.
I har sikkert meget at tale om.
Godt at se dig igen, tante Louise.
Så...
Er der hængelås på krematoriet nu?
Vi har problemer derinde.
Lad os tage en snak.
Lad mig tilføje, at Gud hældte en spand fyldt med naturressourcer-
-ud her i området for at velsigne-
-de patrioter iblandt os, der værdsætter værdien af hårdt arbejde.
-Hvem er det i fjernsynet? -Søster Sara.
-Søster Sara? -...lige uden for vores gadedør!
-Har du talt med DyeAnne? -Ikke endnu. Jeg skal nok gøre det.
Skruer du op? Hun er fantastisk.
Gerta, jeg er uenig med dem, der siger-
-at blot fordi den tidligere vicepræsident ikke har en puls-
-betyder det ikke at han, som pressen udtrykker det-
-er en omvandrende død.
Eller en zombie.
Kan du genkende lugten?
-Hvad? -Lugten af dumhed blev stærkere.
-Forstår du hende, tante Lou? -Tea Party-snak.
Grin bare, hvis I vil, men den kvinde-
-er den nye bevægelses ansigt.
Er du blevet teabagger? Du ved vel, hvad &quot;teabagging&quot; er?
Det er et upassende ord.
Gerald...
Alle elsker sin egen elendighed.
Amerika!
Vi lytter ikke længere.
Sådan her ser det ud, når forfatningen bliver vred.
Ingen kommer herind. Det er forbudt område.
Du har ikke rørt ved noget!
-Hvad? -Du har ikke rørt noget siden han døde.
Nej. Jeg går herind nogle gange for at være alene.
Er den der stadig?
Fars &quot;kosteskaft&quot;?
-Det vækker minder. -Fik du lov til at lege med den?
-Giv mig den. -Nej, Harold.
Det er ikke et stykke legetøj. Den er penge værd.
Jeg kan også huske det her. Fars gamle minikøleskab.
-Der et intet i det, som du vil have. -Jeg vil bare fugte læberne.
Bare det ikke er light.
-Hvad er det? -Tag den ud.
Den er ikke light.
Du har ret. Det er den ikke.
Det var godt.
Du ser så trist og uduelig ud, Harold.
Det er også godt at se dig igen, Gerald.
Hvad laver du her? Blev du træt af at behandle hunde og katte?
Nej.
Nej, jeg...
Jeg lukkede dyrlægeklinikken.
Virkelig?
Det blev jeg nødt til.
Jeg har brug for penge, Gerald.
Okay, Harold.
Nej. Nej, nej...
Rigtige penge.
Nå, lillebror.
Tro ikke, at jeg har nogle penge.
Hør her, Gerald.
Du arvede bedemandsforretningen, grunden den ligger på-
-for ikke at tale om gården. Jeg skal bruge nogle penge.
Jeg vil bestride testamentet, hvis det bliver nødvendigt.
Begynder du nu igen?
Efter ti år kommer du her...
-Du kom ikke til begravelsen. -Jeg havde det dårligt.
Hvorfor skulle jeg give en halv-Tovar penge, selv hvis jeg havde nogen?
For fanden, Harold.
Undskyld.
Det er ikke et godt tidspunkt.
Vi er stadig brødre.
Lad mig gøre det godt igen.
Kom til middag i aften, så kan vi tale om det.
Vil du lave middag?
Med mindre du heller vil fiske noget ud af det gamle minikøleskab.
Det er et svært valg.
Så er det afgjort.
Mød mig her klokken 19, så kører vi hjem sammen.
Okay, bror.
Okay.
-Må jeg komme ind? -Du er her allerede. Hvad er der?
Døren. Den var kun åben i fem minutter.
Jeg tror dig, Russ.
Jeg har haft meget at tænke på på det seneste.
Ovnen virker ikke, og vi har lige ansat en ny pige.
Arbejdet hober sig op.
-Har du bemærket lugten? -Ja...
Det siger vi ikke noget om. Forstår du det?
Ja. Men...
...krematoriet... Virker ovnen slet ikke?
Vi kan sige, at ilden ikke virker for mig, Russ.
-Okay. -Russell?
-Din bror arbejder for Henry Cooper. -Ja, min tvillingebror, Owen.
Han er doven.
Han har hestehale. Det er ulækkert.
Okay.
Gå ud og vask bilen.
-Russ! -Ja?
Glem ikke nøglerne.
Og hold dig væk fra ovnen, okay?
Okay.
-Er alt blevet desinficeret? -Ja, mr Tovar.
Du lugter af mentol.
Det er min særlige parfume. For at glæde dig.
Det er altid godt at se en, som Gud brugte lidt ekstra tid på.
Synd at du ikke er en af dem.
Lad os komme i gang.
Dine redskaber er her, og mundformerne er derovre.
Der ligger øjenkapslerne. Hvis du ikke kan lukke øjnene...
-...kan du bruge superlim. -Det vidste jeg ikke.
Jeg har ikke en injektionssprøjte til at lukke munden. Kun nål og tråd.
Jeg har faktisk en injektionssprøjte.
Det er fint, så længe du ved, hvordan man bruger den.
Og det lader du til at vide.
Min trokar.
Min far kaldte den for balsamererens spyd.
Man skal stikke den forsigtigt ind, særligt hvis kroppen er fyldt med gas.
Endnu en god grund til, at vi bruger ansigtsmaske.
Ja.
Jeg skal noget. - Hjælp Cristie.
Kom i gang med ansigtet, Cristie. Jeg er straks tilbage.
Kom!
-Fars T87? -Ja.
-Stig ind. -Hvad har du gjort?
Hvad har jeg ikke gjort?
Far ligger der.
Tag den tid, du behøver. Jeg venter indenfor.
-Du ved, hvor spisestuen er. -Ja.
Hallo?
Hallo, mr Tovar.
Okay.
Ja. Jeg forstår.
Idiot.
Hvad? Var det Gerald?
Junior.
Han skal noget. Vi skal balsamere kroppen.
Han vil kontrollere dit arbejde senere.
Jeg skal være din hjælper.
Hejsa, mine damer.
Jeg tror, at jeg kendte ham.
Ja, jeg købte noget hash af ham en gang. Hvad er der sket med ham?
Jeg tror, at han døde.
Skal vi lave noget senere?
-Vi skal ordne ham først. -Nu?
Du mener balsamere mr Hadley.
Jeg kan vente lidt og komme tilbage.
Det er okay. Jeg deltog i et par stykker mens Bobby stadig var her.
-Okay, men kom ikke for tæt på. -Han kaster ikke op.
Der skal meget til for at få mig til at få det dårligt.
Nyhederne på WHNZ. Søster Sara-
-er på bogturne og vil signere bøger i centeret i Hinzmanville.
-Det bliver... -Det må være nok.
-Jeg håber, at du kan lide øl. -Jeg ville have foretrukket kaffe.
Jeg er løbet tør for kaffe. Jeg har ikke så meget andet derhjemme.
Jeg har koldt vand.
-På flaske? -Postevand.
Nej...!
Jeg drikker aldrig postevand.
-Er du bange for, hvad der er i det? -Tror du, at de kun tilsætter fluor?
Perfekt paranoia-
-er perfekt beredskab.
Det der passer dig, passer normalt ikke mig.
Sådan har det altid været, ikke sandt?
Jo.
Noget i den retning.
Så...
Du har ikke ændret noget i huset, har du?
Se dig omkring, lillebror. Det her er et palads!
Jeg kommer mig aldrig over det.
Fars død.
Han findes alle steder.
Jeg var ikke forberedt på det. Jeg arbejdede med ham i 30 år.
Du burde sælge det hele, Gerald.
Bedemandsforretningen, huset, giv slip på det.
-Det ville du sikkert gerne have. -Lev i nuet.
Nuet sidder foran mig og beder mig om penge. Kræver penge.
Men jeg er ligeglad.
Jeg har store problemer.
Ovnen i krematoriet? Få den lavet.
Så nemt er det ikke. Giv mig din øl, hvis du ikke vil drikke den.
Hør her. Jeg er her nu.
Lad din bror hjælpe dig.
-Vil du vide, hvad mit problem er? -Helt sikkert.
Så vil jeg fortælle dig det.
Det var en god idé at holde en pause.
Jeg troede, at du ville komme med øl.
Det her var en god idé.
Det er godt.
-Zombier? -Siger du. Jeg ved intet om zombier.
Okay.
Et øjeblik.
Så du siger...
...at der er lig i lighuset...
...der bevæger sig?
I krematoriet. Ja, de bevæger sig.
Nogle af dem rejser sig op.
Okay.
Lad mig spørge dig om en ting.
Bevæger de sig hurtigt eller langsomt?
Er de langdistanceløbere eller sprintere?
De bevæger sig langsomt. De er døde.
Romero-zombier.
Okay.
Jeg vil gerne have den øl nu. Jeg henter en selv.
Bliv bare siddende.
Det er advokatfirmaet Boyle, Snyder og Wright. Indtast lokalnummer.
Dan, det er Harold.
Jeg har det, vi behøver mod min bror.
Find ud af mere om umyndiggørelse, så ringer jeg i morgen. Tak.
-Hvor sagde du, at du gik i skole? -Det har jeg ikke sagt.
Hun er nekro.
Hvad?
-Hvad er det? -Jeg kan lide døde mennesker.
Mener du...dyrke sex med dem?
Tag et hiv til.
Så fedt!
Jesus, Gerald!
Hvordan er det begyndt?
Far havde en kontrakt med myndighederne. Om medicinsk affald.
-Med staten? -Far tog ting, de ikke ville have.
De kom kørende og han brændte alt, hvad de kom med. De betalte kontant.
Virkelig?
Det begyndte at gå helt galt for et par uger siden.
De kom med en virkelig tyk ligpose.
Okay.
Og?
Jeg har hørt om den slags begivenheder.
-Regeringen. CRAC. -Crack?
-Det handler ikke om stoffer. -Nej...
Det er en anakronisme...
Initialer. C.R.A.C står for-
-Corps Reanimation Cover-up. Læser du ikke &quot;The Grudge Report&quot;?
Socialiststyrede interneringslejre, Area 51, lyder det bekendt?
Gode Gud. Og...
...zombieangreb. Pittsburgh 1968 og igen i &apos;78.
Louisville i 1985 og endnu engang i Pittsburgh i 1990.
De siger, at det lignede det i 1968, men at det var blodigere.
Pittsburgh. Pittsburgh.
Det var der, det begyndte. Ifølge &quot;The Grudge Report&quot;-
-er det verdens zombiehovedstad. Hinzmanville er ikke langt derfra.
Hvorfor ved du så meget om det?
-Fra Internettet, så det må være sandt. -Gode Gud...
Selv jeg ved, at alt man læser på Internettet ikke er sandt.
Hvor har du hørt, at alt man læser på Internettet er sandt?
På Internettet.
-Tror du, at jeg er skør? -Nej, nej.
-Jo. -Nej.
Lad mig vise dig en ting.
Cristie? Er du okay, Cristie?
-Er du okay? -Vi skulle have sagt noget.
Du har vel taget E før, ikke?
E?
Ecstasy.
Russell kom det i jointen.
Du bliver okay.
Du skal bare slappe lidt af.
Tror du mig ikke? Lad os køre over til lighuset.
Kom nu, det er sent! Du har drukket, du kan ikke køre.
-Du kan køre en bil med gearstang. -Selvfølgelig. Ja.
Værsgo. Vi bliver ædru, så snart vi kommer frem.
Okay, men vi standser og køber en kop kaffe. Du skal være ædru.
Luk den.
Åh, gud!
-Her stinker. -Kom den under næsen.
Åh, gud.
Gerald! Der må være hundrede lig her.
Du har ikke et problem med at bære våben, vel?
-Jeg tager spaden. -Et gevær?
Du gav mig et gevær. Hvad venter der os?
Hold dig bag mig.
Hvis du vil chokere mig, så er det lykkedes.
Vær forsigtig. Den er ladt.
Åh, gud.
Det er utroligt.
Hvad er det?
De er fra Tea Party-bussen, der kørte galt for nogle dage siden.
Jeg har hørt om den. Jeg vidste ikke, de var her.
Åh, nej. De var gode mennesker.
Deres guru, Dirk Ermey, styrede bussen ned i en grøft.
De begyndte at vågne igen for et par uger siden.
Nogle dage før det kom de med en tyk ligpose.
Der var noget ætsende i posen.
Far tog, hvad de kom med, og brændte det med det samme.
Men det gjorde du ikke.
Der var noget særligt i den.
Gerald!
Hvad?
Gerald, hvorfor brænder du ikke bare ligene og skiller dig af med dem?
-Ild. -Hvad?
Du var her ikke, så du ved det ikke. Far tog sig altid af kremeringerne.
Jeg kunne ikke engang hjælpe ham.
Jeg forsøgte.
Men jeg kunne ikke gøre det.
Så du...
...tog blot ligene og pengene.
-Det handlede ikke om penge. -Okay.
Da far døde tabte jeg modet, og det varede i nogle måneder.
Arbejdet hobede sig op.
Jeg er vel det, man kalder...
...sendrægtig.
Følg med mig.
Hvad...
...fanden er det her?
Bobby Kimball.
Hvorfor hænger han der?
Bobby er noget særligt. Han er den søn, jeg aldrig fik.
Vi arbejdede sammen i årevis.
Jeg ville overdrage alt til ham.
Men det blev aldrig til noget. Han blev flået i stykker af en lastbil.
Som du kan se...
Men...
...hvorfor er han surret fast der?
Da de andre kom tilbage, tænkte jeg...
...at hvis jeg surrer ham fast kan jeg kontrollere ham...
-...hvis han kommer tilbage. -Han er død.
Tilbage fra de døde.
Når de kommer tilbage, sker det langsomt.
Langsomt?
Så langsomt, at man dårligt bemærker det.
Jeg troede, at jeg var blevet skør.
Jeg lånte et videokamera af DyeAnne.
Jeg filmede hele natten, men kunne ikke se noget.
Ingen bevægelse.
Det var først da jeg spolede frem, at jeg så en af dem bevæge sig.
Så jeg havde tid til at tage mig af problemet med ligene.
Jeg skulle bare holde øje med dem.
Sent om aftenen startede jeg motorsaven og slog dem ihjel.
Det er en uhyggelig historie, men lyt til dig selv.
Du lyder som en, der er blevet skør. Det eneste jeg ser her-
-er en masse lemlæstede lig, der burde være blevet begravet!
For fanden! Lad mig vise dig det, hvis du ikke tror på mig.
-Gerald... -Kameraet er herovre. Kom!
Batteriet er dødt.
-Jeg har flere bånd på kontoret. -Nej, nej!
Jeg er færdig her. Jeg har fået nok!
Det har været en lang aften. Jeg tager tilbage til hotellet.
Dit gevær.
For fanden, Gerald!
Pis! Der er aldrig en zombie i nærheden, når man behøver en.
Junior! Er du herinde?
Junior? Junior?
-Tante Lou? -Åh, gud, sikke en stank!
Hvad laver du her så sent?
Jeg havde glemt min håndtaske. Jeg kørte hele vejen til kasinoet.
Men jeg måtte vende om!
Jeg kørte tilbage hertil, og syntes at jeg kunne høre stemmer...
Junior...
Hvad foregår der her?
Alle disse lig...
Tante Lou!
Åh, kære ven.
Jeg er ked af det.
Kom her. Kom.
Kom, min kære ven.
Kom her og sid ned-
-i den gamle sofa.
Du bliver så god som ny.
Læg dig her. Sådan.
-Lig stille. -Junior...
Jeg forstår ikke, Junior.
Jeg fik et slemt bid.
Hvad var det? Var det en galning?
Burde vi ikke tage på hospitalet? Hvorfor tager vi ikke på hospitalet?
Jeg kan ikke køre dig på hospitalet, Lou.
De kan alligevel ikke gøre noget for dig.
Og de ville helt sikkert ikke forstå.
Forstå...?
Siger du, at den slog mig ihjel?
Hvil lidt.
Luk øjnene og slap af.
Jeg kommer tilbage lidt senere.
Og så vil alt...
...blive som det skal være.
Få hvilet lidt, Lou.
Hvorfor sker det nu, far?
Jeg prøvede at gøre alt, hvad du ønskede.
Tante Lou?
Heroppe.
Du milde. Så er det her, I bringer de afdøde, DeeDee?
Jeg har sagt, at jeg hedder DyeAnne.
Jeg er ikke så glad for at være blandt de døde.
Jeg foretrækker at gøre en forskel for de levende.
Men jeg vil takke jer for liftet-
-mens limousinechaufføren venter på en...
Falckvogn er ordet, du leder efter.
Har I noget hånddesinfektion og en cola light?
-En cola light? -Lad mig se efter.
Tak. Og et bøjeligt sugerør.
Åh, gud! Der er noget galt med tante Lou!
Hvad sker der?
Pis!
Åh, pis!
-Hjælp hende! -Kom med mig.
Hold dig væk!
Hvad laver hun? Hun ligner en, der er død!
-Jeg ved det ikke! -Væk!
Vi må stoppe hende!
Russell! Brug den her!
-Vær forsigtig! -Jeg er lidt optaget her!
-Åh, gud! -Hvad fanden...?
Hvorfor fanden angreb den skøre dame mig?
Alle kan lide mig.
Tante Lou?
Jeg ved det ikke.
Hun lignede næsten en filmzombie.
Det er sådan de ser ud.
Jeg ser ikke den slags film.
De er for morbide.
Jeg føler mig svimmel.
I film opfører de sig som tante Lou gjorde.
Og de vil spise hjerner.
Undskyld, hvad sagde du?
Om hvad væsenerne vil spise?
Hjerner.
Hjerner?
-Åh, gud. -DyeAnne!
-Hvad fanden sker der? -Jeg kan ikke se hende.
-Mæren har slået hende ihjel. -Vi må finde hende og låse hende inde.
Krematoriet. Jeg har nøgler. Det er den stærkeste dør.
Vi kan låse hende inde der, det er det sikreste. Der er kun lig derinde.
Lad os komme af sted!
Det var meningen.
Da han kom tilbage, vidste jeg det.
Har du...
Har du...gravet far op?
Han kom hurtigt tilbage, da jeg gav ham midlet.
Hurtigere end de andre. For nogle af dem tog det flere dage.
Jeg vidste, at vi ikke burde brænde dem.
Han ville kremeres, men jeg tog ham med hertil i stedet.
Og nu er han tilbage.
Gravede du far op-
-og gav ham noget af væsken fra ligposen?
Livets blod.
-Far, det er Harold. -Kom ikke for tæt på.
Gerald...
Jeg troede dig ikke før, men det gør jeg nu.
-At se er at tro. -Men det løser ikke dit problem!
Hvad vil du gøre med alle de andre i lighuset?
Det her er en alvorlig sag, Gerald.
Folk er i fare. Hvad med tante Lou? Hun er familie!
Hun blev bidt.
-Hun er nok blevet zombie nu. -Hvad?
Gerald!
Åh, gud!
Hvad har du gjort?
Hvad skal vi gøre?
Jeg bragte far tilbage.
-Alt andet er lidt uklart. -Okay.
Okay, okay, okay.
Vi må tænke det igennem.
Okay.
Vi kan holde myndighederne ude af det her, og vi skal ikke brænde dem.
Men krematoriet skal være låst. Forstår du det?
Lukket og låst. Og så...
-...går vi den grønne vej. -Hvad taler du om?
Maddiker! Jeg ved, hvor jeg kan få fat i en masse maddiker!
Jeg vil hjælpe dig.
Men det bliver ikke gratis.
Jeg vil have noget til gengæld.
Fars gamle attachemappe.
Der ligger 30 000 dollars i den. Det er alt, hvad jeg har.
Det er en begyndelse, men det er ikke nok.
Hvad vil du have?
Gerald, hvad ved du om væv-høstning?
En menneskekrop er 200 000 dollars værd-
-når den bliver delt og solgt til firmaer, der køber menneskevæv.
Du slipper af med dit problem-
-og går ind i væv-høstningsbranchen med mig.
-Væv-høstning? -Ja, maddikerne spiser de rådne lig...
...og vi tager det, vi vil have fra resten.
Og fra de nye kunder.
Knogler er meget værdifulde.
Før begravelsen må vi udskifte knoglerne med..
...nu improviserer jeg... plasticrør.
Hvem vil finde ud af det?
-Det skal vi gøre som bedemænd? -Det er perfekt.
Det er udelukket! Jeg vil ikke være respektløs mod de døde.
Gerald! Det er det, du har været!
Jeg beskytter fars arv!
Jeg er ikke en gravplyndrende væv-tyv!
Far!
Lillebror, du vil ikke komme tilbage igen.
Jeg vil gerne hjælpe dig, men der er ingen kur for det bid.
Det her er et godt sted til dig.
Sammen med familien. Hjemme.
Gerald, tag telefonen!
DyeAnne.
Cristie?
Det er ikke et godt tidspunkt.
Hvad?
Gode gud. Tag det roligt.
Okay. Bliv der. Jeg kommer så hurtigt jeg kan.
Det er ikke et godt tidspunkt. Og der kommer nok heller ikke et.
-Vi må gøre noget ved DyeAnne. -Hvad mener du?
-Hun kommer tilbage. -Kommer hun tilbage?
Ligesom tante Lou?
Ja, lige præcis.
Du sagde, at du og Russell blev angrebet af en frådende mær, ikke?
Det samme vil ske med hende.
Hvad vil du gøre?
Det her er ikke DyeAnne længere.
Gå ud med dig og kom ikke tilbage.
Gå.
Fandens.
-Det fortjente hun ikke. -Vi må hente Russell.
Han blev trukket ind i ovn-rummet. Han er død.
Vi ved ikke, om han er død.
-Er du ligeglad? -Han fortjente det heller ikke.
-Vil du ikke engang prøve? -Hvis jeg troede, vi havde en chance!
Har vi ikke det?
-Har du affyret et våben før? -Nej.
Man trykker bare på aftrækkeren.
Okay. Vi går ind ad bagdøren.
De fleste vil være oppe foran.
-Hvorfor fik du burene monteret? -Af sikkerhedshensyn.
På bagsiden af et krematorium?
-Sænk stemmen. -Hvad er der sket her?
Det må vi tale om en anden gang.
Lad os hente Russ.
Hold dig tæt på mig.
-Gode gud! -Fokuser på hvad vi skal.
Træk vejret gennem munden hvis du kan.
Brug den, og sigt efter panden.
Åh, gud!
-Jeg kan ikke se Russell. -Heller ikke mig.
-Gerald. -Åh, gud. Er det ham?
-Han lever stadig. -Det er ikke ham.
-Det er et lig i Russell-tøj. -Hvad?
Man kan se, at han har været død længe.
Hjernen prøver at fortsætte, men det er ikke Russ.
Jeg kan ikke klare at se ham sådan.
-Hvad vil du gøre? -Afslutte det. Og så skrider vi.
Gerald, se!
Cristie, skyd den!
Skyd hende! Cristie!
Cristie!
Cristie, hvor er du?
Forsvind! Væk!
For fanden, Bobby! Lad hende gå!
Kom ud med dig, Cristie!
Jeg kommer om et øjeblik!
Kom med indenfor. Jeg vil hjælpe dig.
Kom.
Sid ned.
Du er chokeret, Cristie.
Du skal drikke noget.
Tak, Gerald.
Værsgo.
Det er varmt og smager ikke så godt.
Men det vil hjælpe.
-Hvad er det? -En energidrik.
-Red Bull eller Monster? -Sådan noget lignende.
Drik det. Jeg lover, at du vil føle dig som et nyt menneske.
Hvad var det, du gav mig?
Du har forgiftet mig!
Det er ikke gift. Det er livets blod.
-Vent og se. -Nej!
Du er noget særligt. Det var ikke et tilfælde, at du kom her.
Det forstår jeg nu.
Når du kommer tilbage, vil jeg tage mig af dig.
Bliv ikke bekymret.
Jeg er tilbage om et øjeblik.
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv